Антон Савов за 11-ти Международен фото салон Пловдив: За пръв път след 10 години голямата награда остана в България
![Антон Савов за 11-ти Международен фото салон Пловдив: За пръв път след 10 години голямата награда остана в България](https://i.id24.bg/i/2234993.webp)
© Facebook
Можете ли да ни разкажете малко повече за конкурса? Как премина, колко човека участваха? Кое беше по-специалното в 11-то издание на Международен фото салон Пловдив 2024?
В салона за 11-то издание постъпиха 5033 фотографии в 6-те раздела от 350 автора от 37 държави от всичките пет континента - Австралия, Азия, Европа и Северна Америка. Журито е 5-членно с трима чужденци и двама българи - представител на Люксембург - патронажният директор на Световната федерация по фотографско изкуство Ромейн Неро, Вася Доберлет от Словения и Раса Милоевич от Сърбия са тримата чужденци и българските представители. След тяхната работа останаха във финалната селекция 1384 фотографии от 284 автора от 34 държави. Тоест, като цяло се вижда, че от 37 държави, щом само 3 държави по-малко са на финална селекция, нивото на постъпилите фотографии е много високо.
Хубавото в тазгодишното издание е, че още повече се увеличи интересът на младежите, понеже ние миналата година обявихме по случай юбилея ни 3 раздела за младежката аудитория от 16 до 25 години, без такса за участие и може би това завиши интересът. И доста от младите фотографи се представиха добре, има много от тях с награди дори. И това нас много ни радва, защото стимулира от по-ранна възраст във фотографското изкуство много хора, които се вълнуват от него.
Това наистина е чудесно. Ние разбрахме, че голяма част от победилите българи са всъщност пловдивчани, нали така?
Да, има, това също нас много ни радва, че поразбудихме след 10 години още повече активността и на творци от по-старите поколения, които да кажем леко са позабавили темповете си на работа и представяне. Но самият салон ги стимулира, доста от тях участваха, имат много добри резултати, съответно и награди някои от тях. А най-голямата радост за салона тази година е, че за първи път след 10 години, в 11-та година Купата - голямата награда на Салона остана в България. Един плевенчанин я спечели. И в събота ще има награждаване, церемония. Той ще дойде да си получи купата.
Да, ние видяхме, че журито беше съставено както от български, така и от международни съдии. Според вас какво впечатли журито, какво е оценявало в работата на участницете и по-конкретно в този българин от Плевен?
Изначално фотографията е изкуство и хората, които каним за жури са доказани творци, естети. И като цяло художествената част е водеща за избора на даден кадър, дали става за финална селекция, дали има достатъчно художествени качества, за да бъде и в изложба. Почти 2/3 на кадрите за финална селекция са включени в албума, печатния, за който ни подпомага от първата година Община Пловдив. И там практически по този начин влизаме в историята трайно, защото всеки албум стига до всеки участник, без значение от коя държава е до края на света.
В смисъл, това си е по регламентите на FIAP - всеки автор, ако организаторът издава албум, както при нас, освен наградите, които ще изпратим на всеки, които има награди от чужбина, всеки получава и албум, дори и тези, които нямат останали кадри за финална колекция, пак получават албум. И по този начин културата на града ни, и изобщо на страната излизат до толкова много държави и самото фотографско изкуство. И имената на всички тези творци, имената на жури екипа от България, представители бяха Иво Бобев с титла “Отличник на федерацията и друг подобен на нас организатор, която организира няколко конкурса пак под патронажа на FIAP Димитрина Василева тя с титла AFIAP - артист на федерацията, тя е от Варна. Ние винаги сме се стремили в екипа на журито да има поне една дама, за да може да има по-обективна оценка, да няма никакво разделяне по този критерий - полове.
Каква е съдбата на наградените от тук нататък?
Наградените по принцип по правилата на FIAP - Международната федерация за фотографско изкуство. Кадрите, които им остават за финална селекция се считат за приети творби и всяка една приета творба носи по 1 точка. Те имат една сложна схема за натрупване на точки, които след определени години, натрупване на точки и брой награди, всеки автор, който ги събере, като критерий ги покрие, може да кандидатства за титлите на FIAP - титлите условно казано, отличията на FIAP да го кажем. И отличията те са едни абревиатури, базовото отличие е артист на федерацията - основно художествено доказване пред света.
Следващото е отличник на федерацията EFIAP, после има буквички бронз, сребно, злато, после имат платина, даймънт и нагоре много растат. Има много титли нагоре, но те искат страшно много участия и страшно много приеми. По принцип изискванията нагоре растат по отношение на наградите, на броя приети, на уникалните заглавия на приетите творби. Не само просто количество, но трябва да покриваш много критерии, сложно е. Но е приятно, според нас, как да кажа, като разбиране за тази концепция, която се разработили FIAP - FIAP е на 73-74 години вече, да, догодина ще станат на 75, концепцията е добра, защото стимулира развитието на самите творци.
Благодарим Ви много за този разговор.
И ние благодарим за вниманието. Успехи на "Фокус".